Arruns Tarquinius was the second son of Lucius Tarquinius Superbus, the seventh and last King of Rome.
Attributes | Values |
---|
rdfs:label
| - Arrunt (fill de Tarquini) (ca)
- Αρρούν Ταρκύνιος (γιος του Ταρκύνιου του Υπερήφανου) (el)
- Arruns Tarquinius (son of Tarquin the Proud) (en)
- Arrunte Tarquinio (es)
- Arruns (fils de Tarquin le Superbe) (fr)
- Arrunte Tarquinio (it)
- Аррунт Тарквиний (сын Тарквиния Гордого) (ru)
- Aruns (filho de Tarquínio, o Soberbo) (pt)
- Aruns Tarquinius (sv)
- Аррунт Тарквіній (син Тарквінія Гордого) (uk)
|
rdfs:comment
| - Arrunt (en llatí: Aruns) era fill de Tarquini el Superb. Va anar amb Juni Brut per consultar l'oracle de Delfos i després de l'expulsió dels Tarquins va morir en combat contra el mateix Brut a la . (ca)
- Arruns Tarquinius was the second son of Lucius Tarquinius Superbus, the seventh and last King of Rome. (en)
- Arrunte Tarquinio fue uno de los tres hijos de Tarquinio el Soberbio, séptimo y último rey de Roma. (es)
- Arruns Tarquinius est un des trois fils de Tarquin le Superbe, septième et dernier roi de Rome. (fr)
- Arrunte Tarquinio (... – Roma, 509 a.C.) è stato un militare e nobile romano. Arrunte Tarquinio, Arruns Tarquinius, è stato il secondo figlio dell'ultimo re di Roma, Tarquinio il Superbo e della sua seconda moglie, Tullia Minore. Fratello di Tito Tarquinio e Sesto Tarquinio. (it)
- Аррунт Тарквиний (лат. Arruns Tarquinius; ум. 509 г. до н. э.) — второй сын римского царя Тарквиния Гордого и Туллии Младшей. Вместе со старшим братом Титом и Луцием Брутом участвовал в посольстве к Дельфийскому оракулу, в ходе которого братья пытались решить, кому достанется царская власть. Позднее был послан отцом основать римскую колонию в Цирцее, на побережье Тирренского моря. После изгнания царской семьи из Рима отправился вместе с Тарквинием в Цере просить помощи у этрусков. В битве у Арсийского леса Аррунт, «самый выдающийся по силе и самый светлый душой из братьев», командовал кавалерией. В начале сражения он вызвал на поединок Брута, и они оба погибли в единоборстве, пронзив друг друга копьями. (ru)
- Ο Αρρούν Ταρκύνιος ήταν δεύτερος γιος του έβδομου και τελευταίου βασιλιά της Ρώμης Ταρκύνιου του Υπερήφανου. Την περίοδο που ήταν βασιλιάς ο πατέρας τους ο ίδιος, ο μεγαλύτερος αδελφός του Τίτος Ταρκύνιος και ο ξάδελφος τους Λεύκιος Ιούνιος Βρούτος επισκέφτηκαν το Μαντείο των Δελφών να ρωτήσουν την Πυθία για τον επόμενο βασιλιά της Ρώμης. Η Πυθία τους απάντησε ότι ο επόμενος βασιλιάς θα γίνει αυτός που θα φιλήσει πρώτος την μητέρα του. Ο Τίτος και ο Αρρούν περίμεναν να επιστρέψουν στην Ρώμη να φιλήσουν την μητέρα τους, ο Βρούτος κατάλαβε το νόημα και έσκυψε να φιλήσει το έδαφος, που ανήκε στην θεά Γαία, μητέρα των πάντων. Μόλις ανατράπηκε ο πατέρας του τον ακολούθησε μαζί με τον αδελφό του Τίτο στην εξορία τους στο Τσερβέτερι, ο Βρούτος εξελέγη ο πρώτος Ύπατος της Ρωμαϊκής Δημοκρατίας. Μετ (el)
- Aruns foi o filho do meio de Tarquínio, o Soberbo, o último rei da Roma. Durante seu reinado de pai, acompanhou seu irmão mais velho e seu primo Lúcio Júnio Bruto para consultar a Oráculo de Delfos para ter interpretado um presságio testemunhado pelo rei. Em 509 a.C., na queda da monarquia, Aruns foi para o exílio em Cere com seu pai e seu irmão Tito. (pt)
- Aruns Tarquinius var son till den siste kungen i Rom, Lucius Tarquinius Superbus. Han dog 495 f.Kr., samma år som fadern, i strid mot faderns motståndare, Roms förste konsul, Lucius Junius Brutus. Fadern hade förlorat kungamakten till följd av Aruns yngre brors, Sextus, våldtäkt av den kyska Lucretia. Ett adelsuppror under ledning av Lucius Junius Brutus utbröt i Rom till vilket den under Tarquinius befäl i fält stående hären anslöt sig 509 f. Kr.. Tarquinius måste tillsammans med sin hustru och Aruns gå i landsflykt till Cære i Etrurien (sv)
- Аррунта Тарквіній (лат. Arruns Tarquinius; † 509) — другий син римського царя Тарквінія Гордого та Туллії Молодшої. Разом зі старшим братом Титом і Луцієм Брутом брав участь у посольстві до Дельфійського оракула, в ході якого брати намагалися вирішити, кому дістанеться царська влада . Пізніше посланий батьком заснувати римську колонію в Цирцеї, на узбережжі Тірренського моря . Після вигнання царської сім'ї з Риму вирушив разом з Тарквінієм в Цере просити допомоги у етрусків . (uk)
|
dct:subject
| |
Wikipage page ID
| |
Wikipage revision ID
| |
Link from a Wikipage to another Wikipage
| |
Link from a Wikipage to an external page
| |
sameAs
| |
dbp:wikiPageUsesTemplate
| |
date
| |
url
| |
has abstract
| - Arrunt (en llatí: Aruns) era fill de Tarquini el Superb. Va anar amb Juni Brut per consultar l'oracle de Delfos i després de l'expulsió dels Tarquins va morir en combat contra el mateix Brut a la . (ca)
- Ο Αρρούν Ταρκύνιος ήταν δεύτερος γιος του έβδομου και τελευταίου βασιλιά της Ρώμης Ταρκύνιου του Υπερήφανου. Την περίοδο που ήταν βασιλιάς ο πατέρας τους ο ίδιος, ο μεγαλύτερος αδελφός του Τίτος Ταρκύνιος και ο ξάδελφος τους Λεύκιος Ιούνιος Βρούτος επισκέφτηκαν το Μαντείο των Δελφών να ρωτήσουν την Πυθία για τον επόμενο βασιλιά της Ρώμης. Η Πυθία τους απάντησε ότι ο επόμενος βασιλιάς θα γίνει αυτός που θα φιλήσει πρώτος την μητέρα του. Ο Τίτος και ο Αρρούν περίμεναν να επιστρέψουν στην Ρώμη να φιλήσουν την μητέρα τους, ο Βρούτος κατάλαβε το νόημα και έσκυψε να φιλήσει το έδαφος, που ανήκε στην θεά Γαία, μητέρα των πάντων. Μόλις ανατράπηκε ο πατέρας του τον ακολούθησε μαζί με τον αδελφό του Τίτο στην εξορία τους στο Τσερβέτερι, ο Βρούτος εξελέγη ο πρώτος Ύπατος της Ρωμαϊκής Δημοκρατίας. Μετά την πρώτη ανεπιτυχή προσπάθεια επαναφοράς των Ταρκύνιων στην βασιλεία, ο Αρρούν συνόδευσε τον πατέρα του σε δεύτερη εκστρατεία (509 π.Χ.) όπου συνάντησε κατά πρόσωπο τον ξάδελφο του Βρούτο. Οι δυο άντρες μονομάχησαν σκληρά με τελικό αποτέλεσμα να πεθάνουν και οι δύο, οι Ταρκύνιοι απέτυχαν για δεύτερη φορά και παρέμειναν στην εξορία.Ο Δάντης Αλιγκέρι στο πρώτο τμήμα του έργου του Θεία Κωμωδία παρουσιάζει τον Αρρούν στον 4ο Βολγία του Όγδοου Κύκλου της Κόλασης μαζί με αστρολόγους και άλλους ψευτοπροφήτες. (el)
- Arruns Tarquinius was the second son of Lucius Tarquinius Superbus, the seventh and last King of Rome. (en)
- Arrunte Tarquinio fue uno de los tres hijos de Tarquinio el Soberbio, séptimo y último rey de Roma. (es)
- Arruns Tarquinius est un des trois fils de Tarquin le Superbe, septième et dernier roi de Rome. (fr)
- Arrunte Tarquinio (... – Roma, 509 a.C.) è stato un militare e nobile romano. Arrunte Tarquinio, Arruns Tarquinius, è stato il secondo figlio dell'ultimo re di Roma, Tarquinio il Superbo e della sua seconda moglie, Tullia Minore. Fratello di Tito Tarquinio e Sesto Tarquinio. (it)
- Aruns foi o filho do meio de Tarquínio, o Soberbo, o último rei da Roma. Durante seu reinado de pai, acompanhou seu irmão mais velho e seu primo Lúcio Júnio Bruto para consultar a Oráculo de Delfos para ter interpretado um presságio testemunhado pelo rei. Em 509 a.C., na queda da monarquia, Aruns foi para o exílio em Cere com seu pai e seu irmão Tito. Depois da falida Conspiração Tarquiniana em 509, Aruns tinha o comando da cavalaria etrusca na Batalha de Silva Arsia. A cavalaria primeiro se juntou a batalha e Aruns, tendo espionado de longe os lictores, e desse modo reconhecendo a presença de um cônsul, logo viu que seu primo Brutus estava no comando da cavalaria. Os dois homens acusaram um ao outro, e lancearam um ao outro até a morte. Os romanos no final das contas reivindicaram a vitória na batalha. (pt)
- Аррунт Тарквиний (лат. Arruns Tarquinius; ум. 509 г. до н. э.) — второй сын римского царя Тарквиния Гордого и Туллии Младшей. Вместе со старшим братом Титом и Луцием Брутом участвовал в посольстве к Дельфийскому оракулу, в ходе которого братья пытались решить, кому достанется царская власть. Позднее был послан отцом основать римскую колонию в Цирцее, на побережье Тирренского моря. После изгнания царской семьи из Рима отправился вместе с Тарквинием в Цере просить помощи у этрусков. В битве у Арсийского леса Аррунт, «самый выдающийся по силе и самый светлый душой из братьев», командовал кавалерией. В начале сражения он вызвал на поединок Брута, и они оба погибли в единоборстве, пронзив друг друга копьями. (ru)
- Aruns Tarquinius var son till den siste kungen i Rom, Lucius Tarquinius Superbus. Han dog 495 f.Kr., samma år som fadern, i strid mot faderns motståndare, Roms förste konsul, Lucius Junius Brutus. Fadern hade förlorat kungamakten till följd av Aruns yngre brors, Sextus, våldtäkt av den kyska Lucretia. Ett adelsuppror under ledning av Lucius Junius Brutus utbröt i Rom till vilket den under Tarquinius befäl i fält stående hären anslöt sig 509 f. Kr.. Tarquinius måste tillsammans med sin hustru och Aruns gå i landsflykt till Cære i Etrurien Fadern anföll sedan Rom med en här där Aruns ledde förtroppen. På romarnas sida leddes deras rytteri, som också tjänade som förtropp, av Brutus. De båda genomborrade varandra med sina lansar och båda sjönk döende ned ur sina sadlar. (sv)
- Аррунта Тарквіній (лат. Arruns Tarquinius; † 509) — другий син римського царя Тарквінія Гордого та Туллії Молодшої. Разом зі старшим братом Титом і Луцієм Брутом брав участь у посольстві до Дельфійського оракула, в ході якого брати намагалися вирішити, кому дістанеться царська влада . Пізніше посланий батьком заснувати римську колонію в Цирцеї, на узбережжі Тірренського моря . Після вигнання царської сім'ї з Риму вирушив разом з Тарквінієм в Цере просити допомоги у етрусків . У битві у Арсійського лісу Аррунт, «найвидатніший по силі і найсвітліший душею з братів» , командував кавалерією. На початку бою він викликав на поєдинок Брута, і вони обидва загинули в єдиноборстві, пронизавши один одного списами . (uk)
|
prov:wasDerivedFrom
| |
page length (characters) of wiki page
| |
foaf:isPrimaryTopicOf
| |
is Link from a Wikipage to another Wikipage
of | |