Elias of Jerusalem (d. c. 518) was a bishop and Patriarch of Jerusalem from 494 until he was deposed by Byzantine Emperor Anastasius I in 516 for supporting the decrees of the Council of Chalcedon. Elias was an Arab, by birth, who had been educated in a monastery in Egypt. At the Synod of Sidon (512) he successfully defended, together with Flavian II of Antioch, the dyophysite Christological doctrine proclaimed by the Council of Chalcedon.
Attributes | Values |
---|
rdf:type
| |
rdfs:label
| - Elies I de Jerusalem (ca)
- Elias von Jerusalem (de)
- Elias I of Jerusalem (en)
- Elia I di Gerusalemme (it)
- Élie Ier de Jérusalem (fr)
- Eliasz I (patriarcha Jerozolimy) (pl)
- Elias I de Jerusalém (pt)
- Ілля I (патріарх Єрусалимський) (uk)
|
rdfs:comment
| - Elies I de Jerusalem (Ἠλίας) fou patriarca de Jerusalem del 494 o 495 fins a la seva deposició pel concili de Sidó el 516 sota l'emperador Anastasi I Dicor, per haver donat suport als decrets del Concili de Calcedònia. Havia fundat un monestir a l'església de la Resurrecció, prop de la Torre de David de Jerusalem, per allotjar-hi estudiants. S'oposà als monofisites al Sínode de Tir, malgrat el suport que rebien de l'emperador. Per això, no volgué reconèixer el nomenament del patriarca Sevira d'Antioquia en 512. Fou substituït per Joan III de Jerusalem, antic diaca. Va morir a l'exili el 518. És venerat com a sant per l'Església Catòlica, tot i que no figura al Martirologi romà. (ca)
- Elias von Jerusalem († 4. Juli 518 in Aila) war ein orthodoxer Bischof und von 494 bis 513 Patriarch von Jerusalem. Sein Episkopat lag in der Zeit des akakianischen Schismas. (de)
- Elias of Jerusalem (d. c. 518) was a bishop and Patriarch of Jerusalem from 494 until he was deposed by Byzantine Emperor Anastasius I in 516 for supporting the decrees of the Council of Chalcedon. Elias was an Arab, by birth, who had been educated in a monastery in Egypt. At the Synod of Sidon (512) he successfully defended, together with Flavian II of Antioch, the dyophysite Christological doctrine proclaimed by the Council of Chalcedon. (en)
- Élie Ier de Jérusalem est un patriarche de Jérusalem de 494 à sa déposition par l'empereur byzantin Anastase Ier en 516 pour sa position en faveur des décrets du concile de Chalcédoine. Il est révéré comme saint par les orthodoxes et les catholiques. (fr)
- Elia I (430 – 20 luglio 518) è stato il patriarca di Gerusalemme tra il 494 e il 516, fino alla sua deposizione da parte dell'imperatore bizantino Anastasio I Dicoro (r. 491–518) per il suo sostegno ai decreti del Concilio di Calcedonia. (it)
- Eliasz I – piąty patriarcha Jerozolimy; sprawował urząd w latach 495–516. (pl)
- Elias I de Jerusalém foi o patriarca de Jerusalém de 494 até a sua deposição pelo imperador bizantino Anastácio I Dicoro (r. 491–518) em 516 por seu apoio aos decretos do Concílio de Calcedônia. Ele se opôs aos monofisistas no Sínodo de Sídon convocado em 512, juntamente com Flaviano II de Antioquia. (pt)
- Ілля I (? — 518) — єпископ і Патріарх Єрусалиму (494—516). Розвивав церковне та чернече життя. Патріярх Ілля неподалік єпископії побудував монастир і зібрав туди спудеїв церкви св. Воскресіння, які до того були розсіяні по різних місцях коло башти Давида. Кожному надав келію та матеріальне забезпечення. При новому монастирі спорудили церкву Богородиці. 516 р. його змістив з посади Візантійський імператор Анастасій I за підтримку постанов Халкідонського собору. Ілля І був головним противником монофізитів на Третьому Соборі в Тірі (514—515 рр.). (uk)
|
dct:subject
| |
Wikipage page ID
| |
Wikipage revision ID
| |
Link from a Wikipage to another Wikipage
| |
sameAs
| |
dbp:wikiPageUsesTemplate
| |
has abstract
| - Elies I de Jerusalem (Ἠλίας) fou patriarca de Jerusalem del 494 o 495 fins a la seva deposició pel concili de Sidó el 516 sota l'emperador Anastasi I Dicor, per haver donat suport als decrets del Concili de Calcedònia. Havia fundat un monestir a l'església de la Resurrecció, prop de la Torre de David de Jerusalem, per allotjar-hi estudiants. S'oposà als monofisites al Sínode de Tir, malgrat el suport que rebien de l'emperador. Per això, no volgué reconèixer el nomenament del patriarca Sevira d'Antioquia en 512. Fou substituït per Joan III de Jerusalem, antic diaca. Va morir a l'exili el 518. És venerat com a sant per l'Església Catòlica, tot i que no figura al Martirologi romà. (ca)
- Elias von Jerusalem († 4. Juli 518 in Aila) war ein orthodoxer Bischof und von 494 bis 513 Patriarch von Jerusalem. Sein Episkopat lag in der Zeit des akakianischen Schismas. (de)
- Elias of Jerusalem (d. c. 518) was a bishop and Patriarch of Jerusalem from 494 until he was deposed by Byzantine Emperor Anastasius I in 516 for supporting the decrees of the Council of Chalcedon. Elias was an Arab, by birth, who had been educated in a monastery in Egypt. At the Synod of Sidon (512) he successfully defended, together with Flavian II of Antioch, the dyophysite Christological doctrine proclaimed by the Council of Chalcedon. (en)
- Élie Ier de Jérusalem est un patriarche de Jérusalem de 494 à sa déposition par l'empereur byzantin Anastase Ier en 516 pour sa position en faveur des décrets du concile de Chalcédoine. Il est révéré comme saint par les orthodoxes et les catholiques. (fr)
- Elia I (430 – 20 luglio 518) è stato il patriarca di Gerusalemme tra il 494 e il 516, fino alla sua deposizione da parte dell'imperatore bizantino Anastasio I Dicoro (r. 491–518) per il suo sostegno ai decreti del Concilio di Calcedonia. (it)
- Eliasz I – piąty patriarcha Jerozolimy; sprawował urząd w latach 495–516. (pl)
- Elias I de Jerusalém foi o patriarca de Jerusalém de 494 até a sua deposição pelo imperador bizantino Anastácio I Dicoro (r. 491–518) em 516 por seu apoio aos decretos do Concílio de Calcedônia. Ele se opôs aos monofisistas no Sínodo de Sídon convocado em 512, juntamente com Flaviano II de Antioquia. (pt)
- Ілля I (? — 518) — єпископ і Патріарх Єрусалиму (494—516). Розвивав церковне та чернече життя. Патріярх Ілля неподалік єпископії побудував монастир і зібрав туди спудеїв церкви св. Воскресіння, які до того були розсіяні по різних місцях коло башти Давида. Кожному надав келію та матеріальне забезпечення. При новому монастирі спорудили церкву Богородиці. Був переконаним халкедонцем. Під його керівництвом Єрусалимська церква змогла протистояти монофізитам, незважаючи на потужну підтримку імператорської влади. Патріарх Ілля відмовився визнати обрання Севіра патріархом Антіохійським в 512 р. Йому протистояли монофізитських ченці і губернатор Палестини Олімпій, що діяв за інструкцією з Константинополя. 516 р. його змістив з посади Візантійський імператор Анастасій I за підтримку постанов Халкідонського собору. Ілля І був головним противником монофізитів на Третьому Соборі в Тірі (514—515 рр.). На його місце влада поставила диякона Івана (патріарх Іван ІІІ), з умовою, що він анафемінує рішення Халкідонського собору. Але в день, коли він за Літургією у присутності племінника імператора повинен був це зробити, до церкви з'явилися два лідери палестинського чернецтва, св. Сава і св. Феодосій, з 10 тисячами монахів-халкідонців. Анафеми не відбулось. Імператор відправив патріарха у заслання, де від перебував до смерті у 518 р. (uk)
|
prov:wasDerivedFrom
| |
page length (characters) of wiki page
| |
foaf:isPrimaryTopicOf
| |
is Link from a Wikipage to another Wikipage
of | |