rdfs:comment
| - Cantos y danzas de la muerte (también conocida como canciones y danzas de la muerte, en ruso, Песни и пляски смерти, Pesni i plyaski smerti) es un ciclo de canciones para voz y piano, compuesto por Modest Músorgski en 1870 sobre poemas de , pariente del compositor. Suelen ser interpretadas por bajos o barítonos. Cada canción presenta la muerte en una forma poética aunque las descripciones son realísticas en el sentido de que reflejan experiencias comunes en la Rusia del siglo XIX: la mortalidad infantil o juvenil, el alcoholismo y la guerra. Este ciclo se suele catalogar como la obra maestra de Músorgski en el género. (es)
- Songs and Dances of Death (Russian: Песни и пляски смерти, Pesni i plyaski smerti) is a song cycle for voice (usually bass or bass-baritone) and piano by Modest Petrovich Mussorgsky, written in the mid-1870s, to poems by Arseny Golenishchev-Kutuzov, a relative of the composer. Each song deals with death in a poetic manner although the depictions are realistic in that they reflect experiences not uncommon in 19th century Russia: child death, death in youth, drunken misadventure and war. The song cycle is considered Mussorgsky's masterpiece in the genre. (en)
- Canti e danze della morte (in russo: Песни и пляски смерти?) è un ciclo di canzoni per voce (solitamente basso o basso-baritono) e pianoforte di Modest Petrovič Musorgskij, composto tra il 1875 e il 1877 su testi di Arsenij Arkad'evič Goleniščev-Kutuzov, un amico del musicista. Ogni canzone tratta il tema della morte in maniera poetica, sebbene le raffigurazioni siano realistiche e riflettano esperienze non insolite nella Russia del XIX secolo: la morte nell'infanzia, nella giovinezza, quella di un ubriaco e quella in guerra. L'opera è considerata il capolavoro di Musorgskij in questo genere. (it)
- 『死の歌と踊り』(しのうたとおどり、露:Песни и пляски смерти)は、モデスト・ムソルグスキーが1875年に着手し、その2年後の1877年に完成させた、「死」を扱った全4曲からなる歌曲集である。歌曲の詞は、遠縁の詩人で当時同居していたアルセニイ・ゴレニシチェフ=クトゥーゾフ(Арсений Голенищев-Кутузов)によるものであり、歌曲集『日の光もなく』も彼の作による。作曲者の死後の1882年に出版された。 ドミートリイ・ショスタコーヴィチの編曲による管弦楽伴奏版(1962年)もあり、この版で演奏されることも多い(その他にリムスキー=コルサコフ、グラズノフ、カレヴィ・アホによる編曲版も存在する)。ショスタコーヴィチ編曲版はガリーナ・ヴィシネフスカヤに献呈された。指揮者のピーター・ブレイナーによる管弦楽版(声楽無し)もある。 (ja)
- Пісні і танці смерті (рос. Песни и пляски смерти) — цикл з чотирьох пісень для голосу і фортепіано Модеста Мусоргського, написаний протягом 1875–1877 років. Пісні вважаються одним з найвидатніших доробків Мусоргського. Музичними засобами Мусоргський втілив трагізм віршів A. Голеніщева-Кутузова. Чотири маски смерті — жорстокої та лицемірної у своїй ненависті перекреслюють любов, мрії і бажання людей. (uk)
- «Песни и пляски смерти» — цикл песен М. П. Мусоргского на стихи А. А. Голенищева-Кутузова (1877). (ru)
- Lieder und Tänze des Todes ist ein Liederzyklus für Gesang und Klavier von Modest Mussorgski. Die ersten drei Lieder des Zyklus entstanden im Jahre 1875. Das vierte Lied, „Der Feldherr“, kam 1877 dazu. Der Titel „Die Lieder und Tänze des Todes“ tauchte erst nach Mussorgskis Tod 1882 bei einer postumen Veröffentlichung auf. Mussorgski selbst spricht, in einem Brief an Dmitri Stassow, von seinen „Totentanzliedern“. Sein Versuch, 1877 die Lieder herauszugeben, missglückte. Ursprünglich war noch die Komposition weiterer Lieder geplant.Der Text stammt von (1848–1913), einem Dichter, mit dem Mussorgski eine Zeitlang befreundet war. (de)
- Les Chants et danses de la mort (en russe : Песни и пляски смерти : Pesni i pl'aski smierti) est un cycle de quatre chants lyriques pour une voix solo (ténor ou baryton) et piano, composés par Modeste Moussorgski entre 1875 et 1877. Ils sont chantés sur des poèmes d'Arseni Golenichtchev-Koutouzov. Dmitri Chostakovitch a orchestré ce cycle de 4 mélodies en 1962. Ce travail a ensuite donné naissance à sa 14e symphonie. Kalevi Aho a de nouveau orchestré le cycle en 2002. (fr)
- Pieśni i tańce śmierci – cykl czterech pieśni na głos z fortepianem Modesta Musorgskiego powstały na przestrzeni lat 1875–1877. Pieśni te zaliczane są do najwybitniejszych utworów w dorobku kompozytora. Środkami muzycznymi Musorgski oddał tragizm i okrutne prawdy tekstów A. Goleniszczewa-Kutuzowa. Cztery maski śmierci - nienawidzącej, okrutnej w swej hipokryzji i bezwzględności - są zwycięskie w stosunku do prawdziwej miłości, marzeń i pragnień ludzkich. (pl)
|