The West of Shetland Pipeline (WOSP) is a pipeline system which transports natural gas from three offshore fields in the West of Shetland area to Sullom Voe Terminal in the Shetland Isles of Scotland.
Attributes | Values |
---|
rdf:type
| |
rdfs:label
| - West of Shetland pipeline (en)
- WOSP/EOSP (uk)
|
rdfs:comment
| - The West of Shetland Pipeline (WOSP) is a pipeline system which transports natural gas from three offshore fields in the West of Shetland area to Sullom Voe Terminal in the Shetland Isles of Scotland. (en)
- WOSP/EOSP (англ. West of Shetland Pipeline/East of Shetland Pipeline, Західно-шетландський/Східно-шетландський трубопровід) — газопроводна система, що доставляє газ з нафтових родовищ, розташованих на захід від Шетландських островів, до платформи Магнус у Північному морі. Максимальна потужність як WOSP, так і EOSP, складає 2,2 млрд м³ на рік. Запроектоване також розширення до 5,8 млрд м³ на рік у випадку необхідності. (uk)
|
name
| - West of Shetland Pipeline (en)
|
dcterms:subject
| |
Wikipage page ID
| |
Wikipage revision ID
| |
Link from a Wikipage to another Wikipage
| |
sameAs
| |
through
| |
dbp:wikiPageUsesTemplate
| |
country
| |
direction
| |
length km
| |
map caption
| - Location of West of Shetland Pipeline (en)
|
operator
| |
partners
| |
start
| |
type
| |
finish
| |
has abstract
| - The West of Shetland Pipeline (WOSP) is a pipeline system which transports natural gas from three offshore fields in the West of Shetland area to Sullom Voe Terminal in the Shetland Isles of Scotland. (en)
- WOSP/EOSP (англ. West of Shetland Pipeline/East of Shetland Pipeline, Західно-шетландський/Східно-шетландський трубопровід) — газопроводна система, що доставляє газ з нафтових родовищ, розташованих на захід від Шетландських островів, до платформи Магнус у Північному морі. На першому етапі при розробці родовищ Foinaven та Schiehallion у Атлантичному океані отриманий газ закачувався назад до резервуару. Через певний час виник план його транспортування до нафтового родовища Магнус, яке знаходиться в північному секторі Північного моря, з метою подальшого закачування в пласт задля підвищення коефіцієнта вилучення. Це повинне забезпечити додатковий видобуток біля 50 мільйонів барелів нафти. Починається Західно-шетландський газопровід в районі з глибинами моря 400—600 м (родовище Foinaven) та 350—450 м (родовище Schiehallion). Його довжина 188 км, діаметр 500 мм. Кінцевим пунктом слугує термінал Sullom Voe на Шетландських островах, куди також надходить видобута нафта з північноморських родовищ. Власниками трубопроводу є компанії, які розробляють західно-шетландські родовища — окрім названих, це також Loyal, East Foinaven та Clair (останнє під'єднане 300 мм газопроводом на 85-му кілометрі траси). На терміналі Sullom Voe до отриманого через Західно-шетландський трубопровід газу додається виділений з північноморської нафти, після чого вони спрямовуються у Східно-шетландський газопровід, який слідує трасою довжиною 208 км до платформи Магнус. Ця ділянка знаходиться у 100 % власності компанії, що розробляє родовище Магнус. Максимальна потужність як WOSP, так і EOSP, складає 2,2 млрд м³ на рік. Запроектоване також розширення до 5,8 млрд м³ на рік у випадку необхідності. Можливо відзначити, що від платформи Магнус розпочинається Northern Leg Gas Pipeline (NLGP), який в свою чергу під'єднаний до системи FLAGS. Це дозволяє у разі потреби здійснити поставки газу із західно-шетландських родовищ до терміналу у Сент-Фергюс за маршрутом WOSP-EOSP-NLGP- FLAGS. (uk)
|
discharge
| |
gold:hypernym
| |
prov:wasDerivedFrom
| |
page length (characters) of wiki page
| |
foaf:isPrimaryTopicOf
| |
is Link from a Wikipage to another Wikipage
of | |
is foaf:primaryTopic
of | |