rdfs:comment
| - Catherine-Dominique de Pérignon, marquès de Granada (Grenade-sur-Garonne, 31 de maig de 1754 - 25 de desembre de 1818) va ser Mariscal de França. Nascut en una família noble de baix rang a Grenade-sur-Garonne (Haute-Garonne), després de servir als granaders d'Aquitània, es va retirar a les seves terres. Pérignon va estar a favor de la Revolució Francesa i es va guanyar un seient a l'assemblea legislativa del 1791, però va deixar-ho per reprendre la carrera militar durant les Guerres de la Revolució Francesa. (ca)
- Catherine-Dominique de Pérignon, markýz Grenady, hrabě císařství, (31. května 1754, , Languedoc - 25. prosince 1818, Paříž) byl francouzský generál a maršál. (cs)
- Catherine-Dominique, marquis de Pérignon (* 31. Mai 1754 in Grenade, Haute-Garonne, Frankreich; † 25. Dezember 1818 in Paris) war ein französischer Revolutionsgeneral, Maréchal d’Empire und Pair von Frankreich. (de)
- Catherine-Dominique de Pérignon, 1st Marquis of Grenade (French pronunciation: [katʁin dɔminik də peʁiɲɔ̃], 31 May 1754 – 25 December 1818) was a Marshal of the Empire. (en)
- Catherine-Dominique de Pérignon, marqués de Granada (Grenade-sur-Garonne, 31 de mayo de 1754 - 25 de diciembre de 1818) fue un mariscal y diplomático del Primer Imperio de Francia. (es)
- Catherine-Dominique de Pérignon, 1º Marchese di Grenade (Grenade-sur-Garonne, 31 maggio 1754 – Parigi, 25 dicembre 1818), è stato un generale francese, Maresciallo dell'Impero con Napoleone Bonaparte. (it)
- 카트린도미니크 드 페리뇽(프랑스어: Catherine-Dominique de Pérignon, 1756년 12월 31일 ~ 1818년 12월 31일)은 프랑스의 군인, 외교관이다. 1804년 프랑스 원수로 임명되었으며 1808년 제국백작, 1817년 페리뇽 후작에 봉해졌다. (ko)
- カトリーヌ=ドミニク・ド・ペリニョン(Catherine-Dominique de Pérignon、1754年5月31日 - 1818年12月25日)は、フランス革命戦争期に活躍したフランスの軍人・元帥。1807年にペリニョン帝国伯爵、1817年にペリニョン侯爵。ラングドックのグルナード生まれ。1804年にナポレオンによって任命された4人の名誉元帥のうち一人(他の3人はケレルマン、セリュリエ、ルフェーヴル)である。 (ja)
- Dominique-Catherine de Pérignon, 1e markies van Grenade, (Grenade, 31 mei 1754 - Parijs, 25 december 1818) was een Frans militair en maarschalk van Frankrijk. (nl)
- Catherine-Dominique de Pérignon, Marquês de Pérignon foi um militar francês. Participou nas Guerras revolucionárias francesas e nas Guerras Napoleónicas. Recebeu o título de Marechal do Império em 1804. (pt)
- Катарин-Доминик Периньон (фр. Catherine-Dominique de Pérignon; 31 мая 1754 — 25 декабря 1818, Париж) — один из «почётных» маршалов Наполеона I, сделавший себе имя в битвах революционной Франции за независимость. В военных кампаниях Первой Империи не участвовал, занимаясь политикой. (ru)
- Катерін-Домінік Періньйон (фр. Catherine-Dominique de Pérignon, *31 травня 1754 — †25 грудня 1818) — французький політичний діяч часів Першої імперії, маршал та пер Франції. (uk)
- 卡特林-多米尼克·德·佩里尼翁,第一代格勒纳德侯爵(法語:Catherine-Dominique de Pérignon, 1st Marquis de Grenade,法语发音:[katʁin dɔminik də peʁiɲɔ̃];1754年5月31日-1818年12月25日),荣誉法国元帅。 (zh)
- Catherine-Dominique, marquis de Pérignon, né le 31 mai 1754 à Grenade et mort le 25 décembre 1818 à Paris, est un militaire français qui commence sa carrière sous l'Ancien Régime avant de se rallier à la cause de la Révolution française. Il s'illustre contre les Espagnols et devient général de division avant de prendre la tête de l'armée des Pyrénées à la suite de la mort de Dugommier. (fr)
- Catherine-Dominique de Pérignon, markiz Grenady (ur. 31 maja 1754 w Grenade-sur-Garonne, zm. 25 grudnia 1818 w Paryżu) – marszałek Francji. Pochodził z rodziny drobnoszlacheckiej w Grenade-sur-Garonne, departament Haute-Garonne. Brał udział w wojnach rewolucji francuskiej oraz wojnach napoleońskich. W 1796 został ambasadorem Dyrektoriatu w Hiszpanii (do 1798), lecz nieco później został oskarżony o bycie rojalistycznym szpiegiem. Ostatnią bitwą, w której uczestniczył była bitwa pod Novi w 1799. Nie brał więcej udziału w działaniach wojennych. (pl)
- Catherine-Dominique de Pérignon, född 31 maj 1754 i Grenade i Haute-Garonne, död 25 december 1818 i Paris, var en fransk militär, utnämnd till greve 1811, markis 1817 och marskalk av Frankrike 1804. Pérignon kom från en adelsfamilj i Grenade. Vid franska revolutionens utbrott anslöt han sig till den och valdes 1791 in till den nya nationalförsamlingen. När jakobinerna tog makten lämnade han nationalförsamlingen för armén och tjänstgjorde därefter i Spanien i östra pyrenéeiska armén, där han blev divisionsgeneral 1793 och i november 1794 tog över befälet efter Jacques François Dugommier när denne stupade i . 1795 återvände han till Paris och blev medlem av femhundrarådet. Följande år blev han ambassadör i Spanien och bistod i förhandlingarna av , som allierade Frankrike och Spanien mot Stor (sv)
|