rdfs:comment
| - Kaze no bon (風 の 盆) ou Owara kaze no bon est une fête japonaise qui se tient chaque année du 1er au 3 septembre au village de Yatsuo, dans la municipalité étendue de Toyama sur la côte occidentale de l'île principale de Honshū au Japon. « Kaze no bon » peut se traduire littéralement par « bénédiction du vent ». Articles connexes : Matsuri et O-Bon. (fr)
- おわら風の盆(おわらかぜのぼん、Owarakazenobon)は、富山県富山市八尾地区で、毎年9月1日から3日にかけて行われている富山県を代表する行事(年中行事)である。 越中おわら節の哀切感に満ちた旋律にのって、坂が多い町の道筋で無言の踊り手たちが洗練された踊りを披露する。艶やかで優雅な女踊り、勇壮な男踊り、哀調のある音色を奏でる胡弓の調べなどが来訪者を魅了する。おわら風の盆が行なわれる3日間、合計25万人前後の見物客が八尾を訪れ、町はたいへんな賑わいをみせる。2006年(平成18年)に、「とやまの文化財百選(とやまの祭り百選部門)」に選定されている。 1998年(平成10年)からは、9月末 - 10月初頭前後にて開催される『月見のおわら』も実施されている。 2020年は新型コロナウイルス感染拡大防止に伴い、前夜祭を含め中止となる。中止となるのは1945年の第二次世界大戦が終戦した年以来である。2021年も引き続き前夜祭を含め中止となる。 (ja)
- كازي نو بون (باليابانية: おわら風の盆) هو مهرجان ياباني يقام كل عام من 1 إلى 3 سبتمبر في ياتسو، توياما، اليابان. تترجم "Kaze-no-Bon" حرفياً إلى بون رقصة الريح (بالإنجليزية: Bon Dance of the Wind). أصبح هذا المهرجان، الذي يعود تاريخه إلى حوالي 300 عام، مؤخرًا منطقة جذب سياحي شهيرة إلى منطقة جبلية قليلة السكان. أقيم المهرجان الأصلي من أجل تهدئة الأعاصير والسماح بحصاد وفير من الأرز. بصرف النظر عن الرقص، يتم تقديم الألعاب والحلي والأطعمة والخدمات التقليدية الأخرى أيضًا من المتاجر الصغيرة التي تصطف في الشوارع. يعتبر الورق الياباني الخاص تذكارًا شهيرًا لزوار هذا المهرجان. (ar)
- Kaze-no-Bon (風の盆) is a Japanese festival held every year from September 1 to 3 in Yatsuo, Toyama, Japan. Kaze-no-Bon literally translates to "Bon Dance of the Wind." This festival, having a history of about 300 years, recently became a popular tourist attraction to the otherwise sparsely populated mountain area. The original festival was held in order to appease typhoons and allow for a bountiful harvest of rice. (en)
- Owara Kaze no Bon (おわら風の盆) adalah festival tari Bon di Yatsuo, Toyama, Prefektur Toyama, Jepang dari 1 September hingga 3 September. Diiringi lagu berirama sedih "Etchū Owarabushi", tari Owara Kaze no Bon dibawakan para penari melewati jalan-jalan kota Yatsuo yang mendaki dan menurun. Penari wanita menari dengan gerakan yang lembut, sedangkan penari pria menari dengan gagah. Tari diiringi melodi melankolis dari shamisen dan alat musik gesek , sementara lirik lagu dilantunkan oleh wanita berusia matang. Penari membawakan tari sambil membisu. Ada tiga jenis penyajian tari Owara Kaze no Bon: (in)
- Овара кадзе-но Бон (яп. おわら風の盆, «Танець вітру на свято Бон») — японський фестиваль, що проходить щорічно з 1-3 вересня в селищі Яцуо (нині частина міста Тояма префектури Тояма). Цей фестиваль, який має трьохсотрічну історію, з недавнього часу став популярним серед туристів. Фестиваль проводять для того, щоб заспокоїти тайфуни і зібрати щедрий урожай рису. Старомодні вулиці і гвинтові сходи містечка роблять фестиваль Овара кадзэ-но Бон вельми вражаючим. Крім танців, ігор, дрібничок і традиційної їжі в магазинах можна купити японський папір. (uk)
- Овара кадзэ-но Бон (яп. おわら風の盆, «Танец ветра на празднике Бон») — японский фестиваль, проходящий ежегодно с 1-3 сентября в посёлке (в настоящее время часть города Тояма префектуры Тояма). Этот фестиваль, имеющий трёхсотлетнюю историю, с недавнего времени стал популярным среди туристов. Фестиваль проводят для того, чтобы успокоить тайфуны и собрать щедрый урожай риса. Старомодные улицы и винтовые лестницы городка делают фестиваль Овара кадзэ-но Бон весьма впечатляющим. Помимо танцев, игр, безделушек и традиционной еды в магазинах можно купить японскую бумагу. (ru)
|
has abstract
| - كازي نو بون (باليابانية: おわら風の盆) هو مهرجان ياباني يقام كل عام من 1 إلى 3 سبتمبر في ياتسو، توياما، اليابان. تترجم "Kaze-no-Bon" حرفياً إلى بون رقصة الريح (بالإنجليزية: Bon Dance of the Wind). أصبح هذا المهرجان، الذي يعود تاريخه إلى حوالي 300 عام، مؤخرًا منطقة جذب سياحي شهيرة إلى منطقة جبلية قليلة السكان. أقيم المهرجان الأصلي من أجل تهدئة الأعاصير والسماح بحصاد وفير من الأرز. يقام المهرجان بشكل فريد في الليل، مما يخلق جوًا يصفه المتفرجون أحيانًا بأنه «زاحف». الشوارع مزينة بالفوانيس الورقية، وصفوف طويلة من الشباب والشابات، وجوههم مغطاة بقبعات من القش منخفضة الحواف، يرقصون في نفس الوقت على الموسيقى الحزينة. هذا النمط الخاص من الموسيقى هو أيضًا فريد من نوعه في المنطقة، باستخدام كوكيو غير المعروف إلى حد ما. صوت الإناث التقليدي مع شاميسن وغالبًا ما يصاحبهُ كوكيو. تغطي القبعات، التي يرتديها الكيمونو المطابق، وجوه الراقصين لإخفائهم من غضب الرب الذي يأملون في استرضائه. ومن السمات الأخرى للراقصين أنهم جميعاً غير متزوجين. نشأ هذا في الأفكار التقليدية التي قد تغضب المؤدين المشاركين في المهرجان الآلهة من خلال رقصهم، وأن أداء الرقص هو شكل من أشكال التضحية بالنفس. ومع ذلك، تُعتبر هذه أسبابًا خرافية، مع وجود تفسيرات أخرى أكثر حداثة - مثل أداء الراقصين للقاء شباب آخرين غير متزوجين. بصرف النظر عن الرقص، يتم تقديم الألعاب والحلي والأطعمة والخدمات التقليدية الأخرى أيضًا من المتاجر الصغيرة التي تصطف في الشوارع. يعتبر الورق الياباني الخاص تذكارًا شهيرًا لزوار هذا المهرجان. (ar)
- Kaze-no-Bon (風の盆) is a Japanese festival held every year from September 1 to 3 in Yatsuo, Toyama, Japan. Kaze-no-Bon literally translates to "Bon Dance of the Wind." This festival, having a history of about 300 years, recently became a popular tourist attraction to the otherwise sparsely populated mountain area. The original festival was held in order to appease typhoons and allow for a bountiful harvest of rice. The festival is uniquely held at night, creating an atmosphere sometimes described as "creepy" by onlookers. The streets are decorated with paper lanterns, and long rows of young men and women, their faces covered by low-brimmed straw hats, dance simultaneously to melancholic music. This particular style of music is also unique to the region, using the somewhat-unknown kokyū (胡弓). A well-aged female voice and a traditional shamisen often accompanies the kokyū. The hats, worn with matching kimono, cover the dancers faces to hide them from the wrath of the god they hope to appease. One other feature of the dancers is that they are all unmarried; this originated in traditional ideas that performers involved in the festival may anger the gods through their dancing, and that to perform the dance is a form of virginal self-sacrifice. However, these are considered to be superstitious reasons, with other, more modern explanations - such as the dancers performing to meet other young unmarried people - also existing. Aside from the dance, games, trinkets and other traditional foods and services are also offered from the tiny shops lining the streets. Special Japanese paper is a popular souvenir for visitors to this festival. (en)
- Owara Kaze no Bon (おわら風の盆) adalah festival tari Bon di Yatsuo, Toyama, Prefektur Toyama, Jepang dari 1 September hingga 3 September. Diiringi lagu berirama sedih "Etchū Owarabushi", tari Owara Kaze no Bon dibawakan para penari melewati jalan-jalan kota Yatsuo yang mendaki dan menurun. Penari wanita menari dengan gerakan yang lembut, sedangkan penari pria menari dengan gagah. Tari diiringi melodi melankolis dari shamisen dan alat musik gesek , sementara lirik lagu dilantunkan oleh wanita berusia matang. Penari membawakan tari sambil membisu. Ada tiga jenis penyajian tari Owara Kaze no Bon:
* Machinagashi: penari berkeliling di jalan-jalan kota bersama kelompok pemusik dan penyanyi (jikata)
* Wa Odori: tari dibawakan oleh penari yang membentuk lingkaran
* Butai Odori: tari dibawakan dibawakan di atas panggung yang berada di berbagai lokasi di dalam kota. (in)
- Kaze no bon (風 の 盆) ou Owara kaze no bon est une fête japonaise qui se tient chaque année du 1er au 3 septembre au village de Yatsuo, dans la municipalité étendue de Toyama sur la côte occidentale de l'île principale de Honshū au Japon. « Kaze no bon » peut se traduire littéralement par « bénédiction du vent ». Articles connexes : Matsuri et O-Bon. (fr)
- おわら風の盆(おわらかぜのぼん、Owarakazenobon)は、富山県富山市八尾地区で、毎年9月1日から3日にかけて行われている富山県を代表する行事(年中行事)である。 越中おわら節の哀切感に満ちた旋律にのって、坂が多い町の道筋で無言の踊り手たちが洗練された踊りを披露する。艶やかで優雅な女踊り、勇壮な男踊り、哀調のある音色を奏でる胡弓の調べなどが来訪者を魅了する。おわら風の盆が行なわれる3日間、合計25万人前後の見物客が八尾を訪れ、町はたいへんな賑わいをみせる。2006年(平成18年)に、「とやまの文化財百選(とやまの祭り百選部門)」に選定されている。 1998年(平成10年)からは、9月末 - 10月初頭前後にて開催される『月見のおわら』も実施されている。 2020年は新型コロナウイルス感染拡大防止に伴い、前夜祭を含め中止となる。中止となるのは1945年の第二次世界大戦が終戦した年以来である。2021年も引き続き前夜祭を含め中止となる。 (ja)
- Овара кадзэ-но Бон (яп. おわら風の盆, «Танец ветра на празднике Бон») — японский фестиваль, проходящий ежегодно с 1-3 сентября в посёлке (в настоящее время часть города Тояма префектуры Тояма). Этот фестиваль, имеющий трёхсотлетнюю историю, с недавнего времени стал популярным среди туристов. Фестиваль проводят для того, чтобы успокоить тайфуны и собрать щедрый урожай риса. Фестиваль проходит в ночное время. Улицы украшаются бумажными фонариками, идут длинные ряды людей в соломенных шляпах, танцуют, играет довольно меланхоличная музыка. Этот особый стиль музыки является уникальным в регионе. На фестивале используется редкий инструмент кокю (яп. 胡弓). Женский голос и сямисэн часто сопровождают кокю. Танцоры в головных уборах и кимоно скрывают лица, чтобы спрятаться от гнева бога, которого они надеются успокоить. Ещё одной особенностью является то, что танцоры должны быть холостыми. Если это условие не соблюсти, то боги могут разозлиться, поскольку танец считается аналогом жертвования девственниц. В настоящее время такие взгляды считаются суеверием. Многие танцоры приходят на фестиваль, чтобы познакомиться с другими холостыми людьми. Старомодные улицы и винтовые лестницы городка делают фестиваль Овара кадзэ-но Бон весьма впечатляющим. Помимо танцев, игр, безделушек и традиционной еды в магазинах можно купить японскую бумагу. (ru)
- Овара кадзе-но Бон (яп. おわら風の盆, «Танець вітру на свято Бон») — японський фестиваль, що проходить щорічно з 1-3 вересня в селищі Яцуо (нині частина міста Тояма префектури Тояма). Цей фестиваль, який має трьохсотрічну історію, з недавнього часу став популярним серед туристів. Фестиваль проводять для того, щоб заспокоїти тайфуни і зібрати щедрий урожай рису. Фестиваль проходить в нічний час. Вулиці прикрашаються паперовими ліхтариками, йдуть довгі ряди людей в солом'яних капелюхах, танцюють, грає досить меланхолійна музика. Цей особливий стиль музики є унікальним в регіоні. На фестивалі використовується рідкісний інструмент кокю (яп. 胡弓). Жіночий голос і сямісен часто супроводжують кокю. Танцюристи в головних уборах і кімоно приховують обличчя, щоб сховатися від гніву бога, якого вони сподіваються заспокоїти. Ще однією особливістю є те, що танцюристи повинні бути неодруженими. Якщо ця умова не дотримати, то боги можуть розсердитися, оскільки танець вважається аналогом жертвування дів. В даний час такі погляди вважаються марновірством. Багато танцюристи приходять на фестиваль, щоб познайомитися з іншими неодруженими людьми. Старомодні вулиці і гвинтові сходи містечка роблять фестиваль Овара кадзэ-но Бон вельми вражаючим. Крім танців, ігор, дрібничок і традиційної їжі в магазинах можна купити японський папір. (uk)
|