rdfs:comment
| - أبو القاسم أحمد بن معاوية بن محمد بن هشام بن معاوية ابن الأمير هشام بن عبد الرحمن الداخل (؟ - 901)(؟ - 288هـ)، المعروف بـابن القط. كان جميل الوجه، من أهل العناية بالعلم والصناعة والنجامة ومعرفة الهيئة. وكانت له حركة وفيه شراسة. وخرج في أيام الأمير عبد الله بن محمد بن عبد الرحمن أوان ارتجاج الفتنة بطلب الدولة ويظهر الحسبة والرغبة في الجهاد. إلا أنه كان يتكهن ويمول. (ar)
- Ahmad Ibn Muawiya Ibn al-Qitt (Córdoba, c. 875 - Zamora, 10 de julio de 901) fue un príncipe omeya, descendiente de Hisham I, que encabezó una rebelión contra el emir de Córdoba, Abd Allah (888-912), proclamándose Mahdi, y trató sin éxito de conquistar Zamora, hallando la muerte. (es)
- Àhmad ibn Muàwiya ibn Muhàmmad ibn Hixam ibn Muàwiya ibn Hixam fou un príncep omeia cordovès (? - envistes de Zamora, 10 de juliol de 901), descendent d'Hixam I, conegut com a Ibn al-Qitt. Alfons III d'Astúries havia eixamplat els seus dominis des de les bases de Coimbra, Astorga, Lleó i Amaia, aprofitant les revoltes amazigues i dels senyors àrabs, i el 893 va reconstruir la fortalesa de Zamora, la guarnició de la qual va fer diversos atacs contra els amazics de la zona; al mateix temps els Banu Qassi a l'Aragó, Ibn Marwan al-Jil·liqí a Extremadura i Úmar ibn Hafsun a les muntanyes de Ronda, amenaçaven el poder central. (ca)
- Abu'l-Qasim Ahmad ibn Mu'awiya ibn Muhammad ibn Hisham ibn Mu'awiya ibn Hisham ibn Abd al-Rahman ibn Mu'awiya, known as Ibn al-Qitt (died 901), was an rebel and self-proclaimed Mahdi in the Emirate of Córdoba. (en)
|
has abstract
| - Àhmad ibn Muàwiya ibn Muhàmmad ibn Hixam ibn Muàwiya ibn Hixam fou un príncep omeia cordovès (? - envistes de Zamora, 10 de juliol de 901), descendent d'Hixam I, conegut com a Ibn al-Qitt. Alfons III d'Astúries havia eixamplat els seus dominis des de les bases de Coimbra, Astorga, Lleó i Amaia, aprofitant les revoltes amazigues i dels senyors àrabs, i el 893 va reconstruir la fortalesa de Zamora, la guarnició de la qual va fer diversos atacs contra els amazics de la zona; al mateix temps els Banu Qassi a l'Aragó, Ibn Marwan al-Jil·liqí a Extremadura i Úmar ibn Hafsun a les muntanyes de Ronda, amenaçaven el poder central. L'asceta , amb el subterfugi de la religió, estenia el seu poder polític, muntat al seu ase i amb roba basta i sandàlies de tela, va recórrer l'Àndalus guanyant adeptes, i va intentar el 898 una aliança entre els Banu Qassi i Ibn Hafsun que finalment no va reeixir. Tanmateix, el 901 va convèncer el príncep omeia Àhmad ibn Muàwiya (que no amagava les seves aspiracions al tron) per agafar la direcció d'una revolta, en la qual fou presentat per as-Sarraj com el mahdí reformador. El príncep i as-Sarraj van recórrer el districte de Los Pedroches (Fahs al-Ballut) i la (Jàbal al-Baranis) on foren acollits amb joia pels amazics locals als que van predicar la guerra santa contra Zamora. L'habilitat del príncep com a prestidigitador va afavorir que molts s'unissin al seu bàndol i va arribar a manar seixanta mil guerrers als quals va prometre que les muralles de Zamora s'enfonsarien quan s'hi acostessin. As-Sarraj es va retirar prudentment i el príncep va convidar Alfons III a adoptar l'islam si es volia salvar de l'extermini. Alfons es va costar amb el seu exèrcit a la riba del riu Duero, on es va lliurar un combat que sembla que fou favorable a l'omeia (segons les fonts àrabs), la qual cosa li va permetre assetjar Zamora; però com que les muralles no queien, el cap dels amazics Nafza va abandonar Ibn al-Qitt amb la seva gent, i la seva sortida va provocar noves desercions; es van lliurar combats menors i el ritme de desercions va seguir; en veure's abandonat per la major part dels seus, va llençar un atac desesperat contra Zamora en el qual va morir el 10 de juliol del 901. (ca)
- أبو القاسم أحمد بن معاوية بن محمد بن هشام بن معاوية ابن الأمير هشام بن عبد الرحمن الداخل (؟ - 901)(؟ - 288هـ)، المعروف بـابن القط. كان جميل الوجه، من أهل العناية بالعلم والصناعة والنجامة ومعرفة الهيئة. وكانت له حركة وفيه شراسة. وخرج في أيام الأمير عبد الله بن محمد بن عبد الرحمن أوان ارتجاج الفتنة بطلب الدولة ويظهر الحسبة والرغبة في الجهاد. إلا أنه كان يتكهن ويمول. (ar)
- Ahmad Ibn Muawiya Ibn al-Qitt (Córdoba, c. 875 - Zamora, 10 de julio de 901) fue un príncipe omeya, descendiente de Hisham I, que encabezó una rebelión contra el emir de Córdoba, Abd Allah (888-912), proclamándose Mahdi, y trató sin éxito de conquistar Zamora, hallando la muerte. (es)
- Abu'l-Qasim Ahmad ibn Mu'awiya ibn Muhammad ibn Hisham ibn Mu'awiya ibn Hisham ibn Abd al-Rahman ibn Mu'awiya, known as Ibn al-Qitt (died 901), was an rebel and self-proclaimed Mahdi in the Emirate of Córdoba. A member of the Umayyad royal family, he was a great-great-grandson of Hisham I of Córdoba. Convinced by the ascetic Abu Ali al-Sarrai (possibly an Isma'ili Shia agent sowing discord), who presented him as Mahdi, Ibn al-Qitt rebelled against the emiral rule of Abdullah ibn Muhammad al-Umawi in Córdoba, and waged a Jihad against Christians. Apparently followed in his rebellion by Berbers (including and Kutama tribes) from Llano de los Pedroches, sierra de Almadén, Trujillo, the Guadiana basin, south-west Iberia, Toledo, Talavera and Santaver, his first military operation in Christian lands was an attack in 901 AD against Zamora, where, following the defection of a number of Berber chieftains, he was reportedly captured and beheaded. (en)
|